Марко Ганчев
Ров

chitanka.info

Шосето качва стръмнините.

Тъдява май копахме ров.

Страната беше зле с парите

и ни заплащаше с любов.

Когато свърши нашта смяна,

дойдоха да ни поздравят,

макар че някой сбъркал плана

и че излишен бил ровът.

На тържество със много блясък,

понеже нямахме вина,

и нас ни хвалиха сред плясък

на длани и на знамена.

Но ние бяхме в тез минути

така далече от света,

че като кости на мамути

лежаха кирките в пръстта.

Не зная как подир години

(това е тъжен послеслов) —

с лопати или със машини

заринали са тоя ров.

Не се познава. През балкана

препълненият рейс фучи.

В душите само ров остана,

не може да се заличи.

1965

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.